Femman:
LTIK-Simlångsdalens IF 2-1 (1-0)
Mål LTIK: Patrik Åkesson, Simon Vedin
LTIK inledde piggast. Linus Jerkesten borde gjort mål direkt då han blev läckert framspelad av Emil Olsson som smekte fram en yttersida så pass bra att Linus blev helt ren. Avslutet gick dock rakt på Dalens duktige målvakt Fredrik Bernström, som förvisso kom ut fint. Både Emil Olsson, Simon Vedin och Conny Strömberg hade möjligheter att ge LTIK ledningen. Men gick inte avsluten över så räddades de av Bernström. LTIK:s ledninsmål var varken orättvist eller ologiskt när det kom. Patrik Åkesson kunde raka in bollen i öppet mål efter förarbete från Björn Öberg och Linus Jerkesten. Efter målet kunde Dalen ta över taktpinnen. Jonas Nilsson tvingades göra en bra räddning efter nick på hörna. Sedan träffade Andreas "Vallås" Johansson ribban. Halvtidssignalen kom som en välsignelse för LTIK:arna. Normalt sett brukar motståndarna mattas ut av LTIK, men det gjorde inte Dalen.
I andra halvlek var Dalen det bättre laget. De klara chanserna lös dock md sin frånvaro inledningsvis efter paus och när de dök upp var LTIK minst lika vassa, om inte vassare än Dalens. Emil Olsson grävde fram bollen till Simon Vedin, som körde sina gubbar och ur snäv vinkel skickade bollen i mål, 2-0 efter timmen spelad. Dalens bästa möjlighet kom på nick efter hörna. Avslutet gick dock utanför mål. Vedin hade möjlighet att avgöra men Bernström klarade med fingertopparna och räddade till en av många resultatlösa LTIK-hörnor. Med kvarten kvar blev Vedin utvisad efter två löjliga gula kort, där höll en annars duktig domare alldeles för låg nivå på det hela. Efter utvisningen blev det ännu mer Dalen än innan. LTIK kontrade farligt en gång då Emil Olsson tvingade Bernström till ytterligare en fin räddning. Dalen träffade ribban i den 87:e minuten och sedan kom också 1-2 minuten senare via ett närskott. Mer än ett inlägg till mäktade man inte med och LTIK kunde vinna tillställningen med 2-1 efter en strålande kämpainsats. En riktig lagseger där samtliga gjorde jobbet för varandra.
I matchens absoluta slutskede borde Bernström blivit utvisad då han skeppade iväg en helt ren Emil Olsson i straffområdet, domaren valde dock att blåsa av matchen istället för att sedan tala om för Olsson att denne normalt sett skulle haft straff där... ? Hur som, slutsignalen ljöd och det var glada LTIK-spelare som längtat en stund efter det befriande pipljudet. Simlångsdalen var bättre än LTIK rent spelmässigt under matchens sluttimme. Man skapar dock för få målchanser på sitt spelövertag och någon riktig målskytt har man inte. Dalen är det bästa lag som LTIK mött i år om man bara ser till spelet och inte väger in skapade chanser. Man hade lösningar på det mesta och försökte spela sig upp och fram. LTIK stod dock för en av årets starkaste arbetsinsatser. Inställningsmässigt föll ingen rödblå ur ramen. De starkaste LTIK:arna hittar vi i mycket stabile målvakten Jonas Nilsson samt resoluta mittbackarna Håkan Karlsson och Daniel Hellsten.
KIK-Getinge IF 1-2 (0-1)
Mål KIK: Joel Åkesson
KIK åkte på en snöplig uddamålsförlust mot Getinge, som gjorde mål på en billig straff i första och sedan följde upp det med att göra 2-0 i andra på en kontring efter att en KIK:are som avslutat borde fått frispark. Domsluten gick inte KIK:s väg under matchen. Efter Joel Åkessons 1-2 hade KIK möjligheter men bollen dansade på fel sida mållinjen och ville inte in fler gånger.
IF Böljan-K/HFF 5-0 (1-0)
Ett långt ifrån ordinarie K/HFF var chanslösa mot serieledarna. Nu får K/HFF passa sig för strecket. Spelare som Kristian Åkesson, Martin Berntsson, Fredrik Junefalk, Mikael Alm och Martin Jönsson kommer att behövas framöver för att rädda skeppet.
Sexan:
SIF-Haverdals IF 0-3 (0-2)
SIF kämpade tappert men föll åter med klara 3-0, nu mot tabelltvåan Haverdal.
Vapnö IF-VBoIS 4-1 (0-1)
Mål VBoIS: Anders Stam
BoIS rådde inte på serieledarna och föll med klara 4-1.
VBoIS Jim Leandersson:
Serieledarna på bortaplan innebar lite annorlunda taktik. Vi spelade mer defensivt än vanligt och kontrade. I första halvlek fungerade det väldigt bra och vi kunde gå till pausvila med en rättvis 0-1 ledning. I andra halvlek var pressen mot vårt mål ännu större men vi lyckades freda oss första kvarten, på en snabb omställning var vi riktigt nära att utöka till 0-2 men avslutet från nära håll gick över mål. Sådana chanser måste vi göra mål på om vi ska slå topplagen på bortaplan. Hade vi gjort mål där tror jag aldrig Vapnö klarat vända matchen. Istället för 0-2 så filmar deras anfallare till sig en billig straff och 1-1 är ett faktum. Kort därefter gör hemmalaget 2-1 på hörna. Efter det var det svårt för oss att ställa om och börja spela offensivt igen. Luften gick tyvärr ur oss och Vapnö kunde göra både 3-1 och 4-1. Den för dagen väldigt unga domaren hade det inte lätt, det var en tuff och grinig match med mycket kommentarer om domsluten. Tyvärr tillät han väl mycket snack, i första halvlek borde hemmalaget fått sin duktiga innermittfältare utvisad. Efter att ha protesterat mot ett domslut fick han gult kort, han fortsätter tjata och domaren säger då att om han fortsätter så skulle han få ett till, då skriker han flera gånger till på domaren men det blev inget kort. Mest förvånande var att ingen i hemmalaget ens försökte lugna ner sina egna spelare, allra minst lagledaren/tränaren utanför plan som fick tre tillsägningar av domaren innan han till sist blev avvisad från planen. Vapnö är bra, tunga att möta och framförallt väldigt jämna på alla positioner. De vinner rättvist, fast med lite mer flyt och effektivitet i boxen så hade vi åkt hem med tre poäng. Det var vår sista chans att haka på toppen, nu får vi koncentrera oss på att bli bästa kommunlag istället. En eloge till samtliga spelare för insatsen i fredags, vi lyckades nästan!
//P.